БЛОКЧЕЙН ЯК ТЕХНОЛОГІЯ УПРАВЛІННЯ: ІНСТИТУЦІОНАЛІЗАЦІЯ КРИПТОАКТИВІВ І ТРАНСФОРМАЦІЯ ПІДПРИЄМНИЦЬКИХ МОДЕЛЕЙ НА ПРИКЛАДІ ETHEREUM - Павлов, Роман; Заруцька, Олена; Павлова, Тетяна; Гринько, Тетяна; Левкович , Оксана; Гордєєва-Герасимова , Людмила (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2024)
Стрімкий розвиток блокчейн-технологій створює нову парадигму економічних відносин, що вимагає переосмислення традиційних підходів до управління та організації бізнесу. Актуальність дослідження Ethereum зумовлена його значним потенціалом для створення нових форм економічної координації, що виходять за межі наявних інституціональних структур. В умовах зростаючої складності глобальних економічних систем Ethereum пропонує унікальний підхід до вирішення проблем достовірності, прозорості й ефективності транзакцій. Метою роботи є обґрунтування ролі блокчейна як нової технології управління на прикладі платформи Ethereum, а також розкриття механізмів проєціювання уявної автономії в процесі її проєктування та інституціоналізації через діяльність різних акторів. Дослідження фокусується на формуванні альтернативних способів економічної координації підприємницьких структур і соціальної організації. Виявлено ключові характеристики «управління через транзакції», реалізованого в Ethereum, зокрема фокус на відносинах обміну й асоціації, епістемологічний розрив між розрахунком і змістом транзакцій, а також особливі процеси формування і формулювання таких транзакцій. Проаналізовано процес інституціоналізації автономії криптоактивів, що демонструє складну взаємодію різних акторів, технологій і соціальних практик. Розроблено концептуальну модель еволюції управління цифровою економікою, що відображає траєкторію розвитку від крихкості до антикрихкості на прикладі Ethereum. Обґрунтовано трансформаційний потенціал Ethereum для наявних економічних і соціальних структур. Цю платформу розглядають як альтернативну пропозицію з управління цифровою економікою, здатну змінити фундаментальні принципи організації економічної діяльності. Виявлено також проблеми й обмеження, пов'язані з реалізацією децентралізованих систем, серед яких технічні виклики масштабованості, складнощі координації та ризики надмірної алгоритмізації соціальних відносин.