ШТУЧНИЙ ІНТЕЛЕКТ ЯК ІНСТРУМЕНТ ЦИФРОВІЗАЦІЇ ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ПОЛІТИКИ: ОСОБЛИВОСТІ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ - Гудіма, Тетяна; Камишанський, Владислав (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2023)
Статтю присвячено дослідженню особливостей правового регулювання систем штучного інтелекту в Україні та на міжнародному рівні з метою визначення подальших шляхів його вдосконалення на національному рівні. Доводиться ефективність відповідних систем у процесі цифрової трансформації зовнішньоекономічної, зокрема зовнішньоторговельної, політики в Україні та на міжнародному рівні. Водночас застосування систем штучного інтелекту у відповідних сферах потребує правого регулювання, зважаючи на можливі ризики зокрема для економічної безпеки країни, прав і свобод людини тощо. Саме тому основна частина наукової роботи присвячена аналізу вже існуючого досвіду країн із відповідних питань. Визначено, що підходи до правового регулювання штучного інтелекту в країнах є різними (проактивний підхід Європейського Союзу проти реактивного Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії та Сполучених Штатів Америки). На національному рівні формування правового забезпечення систем штучного інтелекту перебуває на початковому етапі й відбувається дуже повільно. На цій підставі обґрунтована доцільність активізації роботи в цьому напрямі, зокрема імплементації норм Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council Laying Down Harmonised Rules on Artificial Intelligence (Artificial Intelligence Act) and Amending Certain Union Legislative Acts, COM/2021/206 final у національне законодавство, але з урахуванням успішного досвіду інших країн (зокрема Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії та Сполучених Штатів Америки). Доводиться доцільність уточнення: (1) визначення ключового терміну – «штучний інтелект», зокрема відмежування його від звичайного програмного забезпечення (позиція Чеської Республіки), (2) законодавчих підходів щодо визначення рівня ризику систем штучного інтелекту. Обґрунтована доцільність існування єдиного національного регулятора в цій сфері та конкретизація його правового статусу. Крім того, доводиться важливість правового регулювання систем штучного інтелекту, розроблених або використовуваних виключно з метою національної безпеки.